::: {.lead}

En formiddag med kunst, klang og kæmpesten --
Et møde med Martin Bruggisser

:::

Det var en kølig forårsdag,
da jeg trådte ind i Martin Bruggissers forunderlige verden --
hans have og værksted på Orø.
Her emmer det af kreativitet og liv.
Overalt står der skulpturer og værker,
som om de vokser ud af jorden selv.
Vi blev aldrig siddende længe ad gangen.
Martin havde meget på hjerte og endnu mere at vise.
Tiden fløj afsted i hans selskab.

![Springvand.
Foto: Heine Pedersen.](springvand.jpeg){.tall}

**Er der for dig forskel på kunst og kunsthåndværk?**  
"Da jeg gik på stenhuggerskole,
sagde vores underviser noget, jeg aldrig har glemt:
'Jeg kan lære jer at hugge i sten,
men jeg kan ikke lære jer kunst.'
Derefter fik vi hver en sten med beskeden:
'Værsgo at gå i gang.'
Det var starten på min rejse.
For mig er forskellen klar:
Kunsthåndværket er teknikken,
men kunsten... den kommer indefra,"
fortæller Martin med eftertænksomhed i stemmen.

**Hvad slags kunst skaber du?**  
"Jeg arbejder i granit, fiberbeton, stentøj, papir, træ --
og for nylig har jeg kastet mig over linoleum,"
siger han med et smil.
"Mine værker tager form som relieffer, skulpturer og papirklip.
Jeg bliver inspireret af materialet selv,
af mine oplevelser og af det, der rører sig omkring mig."

Han peger på en stor rød sten ved Brugsen.
"Da den nye butik skulle bygges, dukkede den her op --
en kæmpe Halmstad-granitblok,
skubbet til Orø under den første istid.
Den revnede i to.
Den ene står her med min inskription,
og den anden blev til et rislende springvand.
Lytter du til vandet, kan du næsten høre den smeltende is --
en forbindelse til vores forhistorie
og en påmindelse om klimaforandringerne,"
siger Martin, fuld af passion.

![Stenen ved Brugsen, Orø.
Foto: Heine Pedersen.](brugsen.jpeg){.tall}

**Hvorfor blev du kunstner?**  
"Livet har budt på nogle voldsomme oplevelser.
Jeg har haft -- og har stadig -- behov for at udtrykke mig.
Når noget brænder på indersiden, må det ud.
Og for mig sker det bedst gennem mine hænder:
i materialer og i ord."

**Hvorfor bor du på Orø?**  
"Jeg landede her lidt ved et tilfælde.
I begyndelsen boede jeg i et lille skur på Børrehoved.
Senere købte jeg huset på Brøndevej
og gik i gang med at bygge og forme mit sted.
Helt ligesom mine værker.
Men dybest set...
jeg blev, fordi jeg oplevede en stor tolerance her.
På Orø er der plads til forskellighed."

**Hvad optager dig lige nu?**  
"Jeg er netop kommet hjem fra Amsterdam,
hvor jeg oplevede en magisk udstilling med Anselm Kiefer.
Van Gogh-museet og Rietveld Schröder-huset gjorde også stort indtryk.
Nu venter jeg spændt på,
hvordan de indtryk vil komme til udtryk i mine hænder og værker."

**Hvad drømmer du om?**  
"Den menneskelige hjerne har 20 millioner celler --
hvor mange af dem
kan jeg nå at lave en indbyrdes kreativ forbindelse med?".

**Dit yndlingskunstværk?**  
"Det er næsten umuligt at vælge ét.
Der findes så meget fantastisk kunst.
Men Kiefers enorme malerier,
hvor han integrerer naturmaterialer --
det fascinerer mig dybt.
De taler et sprog, der går direkte i sjælen."

**Hvad vil du gerne huskes for?**  
"Det er jo det, kunsten kan:
At få mennesker til at gro og give dem indsigt."
Han smiler skælmsk og slutter tvetydigt med et glimt i øjet:
"Find selv på noget."

Et poetisk punktum og et diskret vink til,
at tiden var inde.
Martin skulle videre.
Og jeg gik derfra med jord på skoene, kunst i tankerne
og isens stemme i ørerne.

![Martin Bruggisser i arbejde.
Foto: Heine Pedersen.](freddy.jpeg)

Er du blevet nysgerrig på Martins værker?
Så kan du se mange flere på www.fjordlandet.dk
