Poul Møller bor og arbejder i sit hyggelige sommerhus,
hvor naturen omkring ham spejler den ro og nysgerrighed,
han lægger i sit arbejde.
Vi talte om hans livslange fascination af sten
og hans håndværk som stensliber --
et håndværk, hvor han skaber smykker og skulpturer
ud af naturens egne skatte.

**Er der forskel på kunst og kunsthåndværk for dig?**  
"Jeg mener, at kunsthåndværk taler for sig selv --
det handler om at gøre kunsten til sit håndværk.
For mig er definitionen på en kunstner
en person, der kan leve af sin kunst,
og som er i stand til at udtrykke sig gennem det."

**Hvilken slags kunst laver du?**  
"Jeg prøver at aflæse stenen
og at forstå, hvad den giver mig.
Når jeg holder stenen i hånden,
bliver arbejdet en form for dialog mellem stenen og mig.
Jeg føler, at smykket bliver et resultat af samspillet.
Stenene og krystallerne bliver til blandt andet
fingerringe, armbånd og halskæder,
men nogle af de større sten har jeg omdannet til dyr,
som kan stå som små skulpturer i haven --
hver sten har sit eget liv, sin egen historie."

**Hvad fik dig til at blive kunstner?  
**"Jeg har altid været tiltrukket af sten og krystaller.
Allerede som barn fandt jeg stor glæde i at hugge i sten.
På en rejse til Indien som ung stødte jeg på turkiser og ædelstene --
det var en opdagelse, der satte min kurs.
Jeg bosatte mig i Østen i et par år,
og her opdagede jeg et kursus i stenslibning på Ceylon.
Jeg tilmeldte mig og gennemførte et intensivt tremåneders kursus
og bestod stensliberprøven."

"Jeg lærte utroligt meget," fortsætter Poul.
"Det var meget primitivt, for der var ingen elektricitet.
Maskinerne drev vi frem ved hjælp af en bue og en stok med en spids,
ligesom man kan gøre, når man vil tænde et bål.
Det var en langsommelig, men samtidig meget lærerig proces.
Jeg var ung og stærk på det tidspunkt,
men i dag er det en lettelse at kunne bruge moderne maskiner,"
smiler Poul.

"Da jeg kom hjem til Danmark,
begyndte jeg at slibe sten og krystaller på fritidsbasis.
Jeg underviste blandt andet på Kofoeds Skole,
og her fik jeg en god portion erfaring.
I 2006 flyttede jeg til Bornholm,
hvor min interesse for flint virkelig tog form,
og jeg arbejdede intensivt med flint der."

**Hvorfor bor du på Orø, og hvordan er det at være kunstner her?**  
"Kærligheden førte mig til Orø.
Da mit forhold sluttede,
var jeg så forelsket i øen, at jeg besluttede at blive her.
Danmark er et fantastisk sted for flintsten,
og Orø er et af de bedste steder i landet.
Her kan man også finde rav,
men flinten, som tilhører kvartsfamilien, har altid haft
en særlig tiltrækningskraft for mig."

**Hvad arbejder du på for tiden?**  
"Jeg har arbejdet med mange forskellige stenarter i årenes løb,
men flinten trækker i mig igen.
Den smukke glans og de vidunderlige former, jeg kan frembringe,
fortryller mig stadig."

**Hvordan bliver du inspireret?**  
"Jeg holder mig til et gammeldags mundheld:
'Kunst er 1% inspiration og 99% transpiration'.
Det vil sige en lille idé og en masse arbejde og sved,"
smiler Poul med et glimt i øjet.

**Hvad er din drøm?**  
"Jeg er blevet 75 år og nyder livet i fulde drag.
Jeg håber, at jeg fortsat vil kunne slibe sten dagligt
og finde plads til mine mange andre gøremål.
Jeg føler, at jeg har noget at give,
og jeg vil gerne fortsætte med at skabe."

**Fortæl om dit yndlingskunstværk.**  
"Jeg har altid været dybt imponeret af Fabergés gamle værker,
især de smykker og æg, der kan ses på Amalienborg.
Der er en enestående håndværksmæssig perfektion i dem.
En anden, jeg virkelig beundrer,
er den tyske stensliber Gerd Mundsteiner.
Han er en af de mest fantastiske stenslibere, jeg kender."

**Hvad vil du gerne huskes for?**  
"For min evne til at finde de små 'druer' i stenen
og slibe dem, så de står særligt skarpt.
Jeg håber, at min teknik vil blive husket
som noget, der satte et særligt præg på stenslibning,"
afslutter Poul med et smil.

![Poul Møller på kursus på Ceylon i stenslibning.
Fotoraf: ukendt.](ceylon.jpeg)

![Et af Pouls smukke værker.
Fotograf: Joan Ahm.](sten.jpeg)
